Електронний науковий рецензований журнал з відкритим доступом, присвячений науковим дослідженням у сфері міжнародних відносин, економіки, бізнесу та фінансів. У журналі публікуються виключно оригінальні наукові статті. Журнал включено до Переліку наукових фахових видань України з економічних наук (категорія "Б", наказ Міністерства освіти і науки України від 24.02.2025 № 349).
Наукова установа "Науково-дослідний центр сталого розвитку"
КОМУНІКАТИВНА ПОЛІТИКА ПІДПРИЄМСТВ ГОТЕЛЬНО-РЕСТОРАННОГО БІЗНЕСУ ЯК СКЛАДОВА ЕФЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ
Вступ. Сучасні умови функціонування підприємств готельно-ресторанного бізнесу характеризуються високим рівнем невизначеності, посиленням конкурентної боротьби, активною цифровізацією бізнес-процесів та трансформацією потреб споживачів. Повномасштабна війна в Україні суттєво змінила структуру попиту на готельні послуги, регіональний розподіл туристичних потоків і умови діяльності підприємств індустрії гостинності. За таких обставин комунікативна політика набуває стратегічного значення, оскільки забезпечує ефективну взаємодію підприємства зі споживачами, партнерами, персоналом та іншими стейкхолдерами, сприяє формуванню позитивного іміджу, підвищенню рівня довіри та зміцненню конкурентних позицій на ринку. Мета. Метою дослідження є узагальнення теоретичних засад комунікативної політики підприємств готельно-ресторанного бізнесу, визначення особливостей її формування в умовах воєнного стану та обґрунтування її ролі як складової ефективного управління підприємством. Матеріали і методи. Матеріалами дослідження є наукові праці вітчизняних і зарубіжних учених, статистичні та аналітичні матеріали щодо розвитку ринку готельних послуг України, а також публікації міжнародних консалтингових компаній з питань функціонування підприємств індустрії гостинності. У процесі дослідження використано методи аналізу та синтезу, теоретичного узагальнення, порівняльного аналізу, системного підходу, графічного методу та логічного узагальнення результатів. Результати. У статті досліджено теоретичні засади формування комунікативної політики підприємств готельно-ресторанного бізнесу та визначено її місце в системі ефективного управління. Проаналізовано вплив повномасштабної війни на функціонування ринку готельних послуг України, зміну структури попиту, регіональні особливості заповнюваності готелів і тенденції відновлення галузі. Обґрунтовано, що ефективна комунікативна політика забезпечує адаптацію підприємств до змін зовнішнього середовища, сприяє підтриманню взаємодії з різними групами стейкхолдерів, формуванню позитивного іміджу та підвищенню конкурентоспроможності. Визначено основні чинники формування маркетингової комунікативної стратегії підприємств, охарактеризовано сучасні інструменти маркетингових комунікацій та доведено зростання ролі цифрових технологій у забезпеченні ефективності комунікаційної діяльності в умовах воєнного стану. Перспективи. Перспективними напрямами подальших наукових досліджень є розроблення методичних підходів до оцінювання ефективності комунікативної політики підприємств готельноресторанного бізнесу, дослідження впливу цифрових технологій і штучного інтелекту на комунікаційну діяльність підприємств, а також вивчення міжнародного досвіду формування комунікативних стратегій у кризових та післявоєнних умовах.
комунікативна політика, готельно-ресторанний бізнес, управління підприємством, маркетингові комунікації, конкурентоспроможність, цифрові комунікації, індустрія гостинності, воєнний стан
Авторське право (c) 2026 Андрій Валерійович Кропив’янський (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ПЕРЕДУМОВИ РОЗВИТКУ ПРАКТИКИ ПРОЕКТНОГО МЕНЕДЖМЕНТУ В ДІЯЛЬНОСТІ ВІТЧИЗНЯНИХ НАФТОГАЗОВИХ ПІДПРИЄМСТВ У ПРОЦЕСІ ЗЕЛЕНОГО ПЕРЕХОДУ
У статті досліджено передумови розвитку практики проєктного менеджменту у діяльності вітчизняних нафтогазових підприємств в умовах зеленого переходу. Визначено вплив Європейського зеленого курсу на трансформацію нафтогазової галузі через посилення вимог щодо декарбонізації, підвищення енергоефективності та впровадження низьковуглецевих технологій. Проаналізовано сучасні умови функціонування нафтогазових підприємств України. Виокремлено основні внутрішні передумови розвитку проєктної діяльності. Обґрунтовано, що проєктний менеджмент виступає важливим інструментом реалізації трансформаційних змін, забезпечення стійкості та зеленого переходу.
проєктний менеджмент, нафтогазові підприємства, зелений перехід, декарбонізація, енергетична трансформація
Авторське право (c) 2026 Іванна Богданівна Запухляк, Андрій Ігорович Кузнєцов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ПРОГНОЗУВАННЯ МАКРОЕКОНОМІЧНИХ РИЗИКІВ ТА ЇХ ВПЛИВУ НА БІЗНЕС-ПРОЦЕСИ Й ЕКОНОМІЧНУ БЕЗПЕКУ ПІДПРИЄМСТВ
У статті досліджено теоретичні та прикладні аспекти прогнозування макроекономічних ризиків та їх впливу на бізнес-процеси й економічну безпеку підприємств. Проаналізовані науково-методичні підходи до визначення сутності поняття «макроекономічний ризик». Запропоновано авторське визначення поняття «макроекономічний ризик». Охарактеризовано основні види макроекономічних ризиків та встановлено наслідки їх впливу на бізнес-процеси та економічну безпеку підприємств. Запропоновано розподіл ризиків на окремі групи за джерелами формування. Проаналізовано динаміку основних макроекономічних показників України, які найбільше впливають на бізнес-процеси та економічну безпеку підприємств. Охарактеризовано основні методи прогнозування макроекономічних ризиків та встановлено їх преваги і недоліки
макроекономічні ризики, економічна безпека, бізнес-процеси, прогнозування, ризик-менеджмент
Авторське право (c) 2026 Тимур Євгенович Іщейкін, Ростислав Юрійович Кривчун, Ксенія Сергіївна Петренко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СТРАТЕГІЧНЕ ОЦІНЮВАННЯ ДОСЯГНЕННЯ ГЕНДЕРНОЇ РІВНОСТІ ЗВО УКРАЇНИ: ТРАЄКТОРІЇ ТА СТІЙКІСТЬ РОЗВИТКУ
Досягнення гендерної рівності є одним із пріоритетних напрямів реалізації Цілей сталого розвитку та важливим чинником підвищення ефективності функціонування закладів вищої освіти. Метою статті є оцінювання стійкості та траєкторій досягнення гендерної рівності закладами вищої освіти України на основі результатів міжнародного рейтингу THE Impact Rankings SDG 5 за 2019–2025 роки. Інформаційну базу дослідження становлять результати українських університетів, представлених у рейтингу за Ціллю сталого розвитку 5 «Гендерна рівність». Для досягнення поставленої мети використано структурний, рівневий та динамічний аналіз. З метою забезпечення порівнянності даних рейтингові інтервали було перетворено на умовні числові значення шляхом визначення середини відповідного інтервалу оцінювання. Досліджено динаміку участі українських закладів вищої освіти у THE Impact Rankings SDG 5 та встановлено, що кількість університетів, представлених у рейтингу, зросла з 4 у 2019 році до 40 у 2025 році. Для оцінювання довгострокових тенденцій сформовано панельну вибірку з 13 університетів, які були представлені у рейтингу не менше чотирьох років. На основі середніх значень показника SDG 5, коефіцієнтів варіації та зміни результатів у часі визначено основні типи траєкторій досягнення гендерної рівності: прогресуючу, стабільну, регресуючу та турбулентну. Для оцінювання стійкості результатів використано коефіцієнт варіації, що дозволило врахувати не лише рівень досягнутих результатів, а й стабільність їх збереження у довгостроковій перспективі. Запропоновано матрицю позиціонування закладів вищої освіти за рівнем результативності та стійкості досягнення гендерної рівності, побудовану на основі середнього значення показника SDG 5 та медіанного значення коефіцієнта варіації. У результаті дослідження виокремлено чотири групи університетів: лідери, нестійкі лідери, стабільні аутсайдери та турбулентні заклади вищої освіти. Встановлено, що високий рівень досягнення гендерної рівності не завжди супроводжується стійкістю результатів, що свідчить про різний рівень інституційної спроможності університетів реалізовувати гендерну політику. Практичне значення дослідження полягає у можливості використання запропонованого підходу для моніторингу досягнення Цілі сталого розвитку 5, проведення міжуніверситетських порівнянь та обґрунтування управлінських рішень щодо розвитку гендерної рівності в закладах вищої освіти.
Авторське право (c) 2026 Наталія Степанівна Вавдіюк, Ігор Володимирович Констанкевич, Домініка Романівна Різник (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АЛГОРИТМ СТРАТЕГІЧНОГО РОЗВИТКУ ПІДПРИЄМСТВ ТОРГІВЛІ В УМОВАХ ЦИФРОВІЗАЦІЇ ЕКОСИСТЕМ: ДІАГНОСТИКА ГОТОВНОСТІ ТА АНАЛІЗ ТРЕНДІВ
У статті розглядається розробка та впровадження алгоритму стратегічного розвитку підприємств торгівлі в умовах цифровізації екосистем. Актуальність дослідження обумовлена стрімкою трансформацією торговельної сфери під впливом цифрових технологій, що вимагає нових підходів до планування та управління розвитком підприємств. Основна мета роботи полягає у створенні комплексного алгоритму, який включає діагностику цифрової готовності підприємств, аналіз сучасних трендів розвитку цифрових екосистем та формування рекомендацій для стратегічного розвитку торговельних компаній. У роботі запропоновано методологічний інструментарій для оцінки рівня цифрової трансформації, що базується на кількісних та якісних показниках, а також проведено аналіз ключових тенденцій цифровізації у сфері торгівлі на основі сучасних наукових та практичних джерел. Запропонований алгоритм дозволяє підприємствам адаптуватися до змін зовнішнього середовища, підвищити конкурентоспроможність та ефективність діяльності в умовах цифрової економіки. Результати дослідження мають теоретичне і практичне значення, сприяють розвитку наукових підходів у сфері цифрової трансформації та створюють підґрунтя для подальших досліджень у галузі стратегічного управління підприємствами торгівлі.
стратегічний розвиток, підприємства торгівлі, цифровізація, екосистема, діагностика готовності, аналіз трендів, цифрова трансформація
Авторське право (c) 2026 Олександр Вікторович Курбатов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АНАЛІЗ ЕВОЛЮЦІЇ ІННОВАЦІЙНОЇ ПОЛІТИКИ ПОЛЬЩІ ПІСЛЯ ВСТУПУ ДО ЄВРОПЕЙСЬКОГО СОЮЗУ
У статті проаналізовано еволюцію інноваційної політики Польщі після вступу до Європейського Союзу. Встановлено, що вступ до ЄС у 2004 році став визначальним чинником комплексної трансформації економічної та інституційної систем країни, створивши передумови для формування сучасної інноваційної екосистеми. На основі аналізу нормативноправових змін, інституційних реформ, фінансових механізмів та стратегічних пріоритетів виділено чотири основні етапи розвитку інноваційної політики Польщі: інституційне становлення (2004-2006 рр.), розвиток інноваційної інфраструктури (2007-2013 рр.), перехід до моделі Smart Specialisation (2014-2020 рр.) та етап цифрової й зеленої трансформації (2021- 2027 рр.). Показано, що реалізація зазначених етапів супроводжувалася зростанням витрат на науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, розширенням участі бізнесу у фінансуванні досліджень, активним використанням фінансових інструментів Європейського Союзу та покращенням позицій Польщі у міжнародних інноваційних рейтингах. Водночас встановлено, що, попри досягнуті результати, подальший розвиток інноваційної політики потребує посилення механізмів комерціалізації результатів наукових досліджень, зміцнення внутрішніх джерел фінансування інновацій, розвитку людського капіталу та зменшення регіональних диспропорцій. Зроблено висновок, що досвід Польщі підтверджує важливість комплексного поєднання інституційних реформ, довгострокової державної підтримки та ефективного використання інструментів Європейського Союзу для забезпечення сталого інноваційного розвитку.
інноваційна політика, Польща, Європейський Союз, етапи інтеграції в ЄС, фінансування, інвестиційні фонди
Авторське право (c) 2026 Сергій Григорович Бублик, Катерина Юріївна Соколова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АНТИКОРУПЦІЙНИЙ АУДИТ ЯК КЛЮЧОВИЙ ІМПЕРАТИВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВ КРИТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ ТА ПІСЛЯВОЄННОГО ВІДНОВЛЕННЯ УКРАЇНИ
У статті обґрунтовано роль антикорупційного аудиту як стратегічного інструменту управління, спрямованого на підвищення ефективності діяльності, стійкості та інституційної надійності підприємств критичної інфраструктури в умовах воєнного стану та післявоєнного відновлення України. Доведено, що масштабне залучення державних і міжнародних фінансових ресурсів для реалізації відбудовчих проєктів, спрощення процедур закупівель та необхідність оперативного ухвалення управлінських рішень істотно підвищують рівень корупційних ризиків. Такі ризики негативно впливають не лише на фінансові результати діяльності підприємств, а й на економічну безпеку держави, суспільну стабільність та рівень довіри міжнародних партнерів і донорських організацій. Дослідження базується на системному та ризик-орієнтованому підходах, які поєднують інструменти комплаєнс-аналізу, оцінювання внутрішнього контролю, експертного моделювання та індикативного аналізу. Запропоновано структурну модель антикорупційного аудиту, що передбачає ідентифікацію найбільш уразливих бізнес-процесів, оцінювання ефективності внутрішнього контролю, виявлення потенційних конфліктів інтересів, аналіз прозорості закупівельних процедур та моніторинг фінансових потоків, пов’язаних із реалізацією програм відновлення. Визначено основні сфери підвищеної корупційної вразливості підприємств критичної інфраструктури, серед яких закупівлі, управління підрядними роботами, відновлення активів, логістичні процеси, використання міжнародної допомоги та корпоративне управління. Розроблено інтегральний індекс антикорупційної стійкості підприємства, який дає змогу кількісно оцінювати рівень інституційної доброчесності та ефективність функціонування антикорупційних механізмів. Обґрунтовано доцільність використання ризик-орієнтованої моделі оцінювання корупційних ризиків і запропоновано систему показників для моніторингу їхнього впливу на діяльність підприємства. Доведено, що антикорупційний аудит виконує не лише контрольну, а й превентивну та репутаційну функції, сприяючи підвищенню прозорості управлінських процесів, зміцненню довіри інвесторів та забезпеченню ефективного використання ресурсів відбудови. Практичне значення дослідження полягає у можливості застосування запропонованих підходів підприємствами енергетичного, транспортного, водопостачального та оборонно-промислового секторів, а також органами державного управління та міжнародними донорами для оцінювання ефективності використання фінансових ресурсів і посилення економічної безпеки в умовах післявоєнної реконструкції України.
оцінювання корупційних ризиків, комплаєнс-контроль, внутрішній аудит, економічна безпека, управління доброчесністю, прозорість закупівель, управління процесами відновлення
Авторське право (c) 2026 Каріна Олександрівна Назарова, Яна Ляховка (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІНТЕГРАЦІЯ НЕЙРОМАРКЕТИНГУ ТА DATA-DRIVEN ПІДХОДУ В УПРАВЛІННІ МАРКЕТИНГОВИМИ КАМПАНІЯМИ В СОЦІАЛЬНИХ МЕРЕЖАХ
Стрімкий розвиток цифрових комунікацій та зростання конкуренції на ринку соціальних мереж зумовлюють необхідність вдосконалення маркетингового управління. Традиційні методи аналізу, що ґрунтуються на кількісних показниках, не дають змоги повною мірою зрозуміти глибинні мотиви споживацького вибору. Data-Driven підхід забезпечує обробку поведінкових даних, а нейромаркетинг – доступ до вивчення емоційних реакцій, однак ці підходи розвиваються паралельно без належної інтеграції. Відсутність усталених моделей поєднання нейрофізіологічних даних із маркетинговими метриками створює розрив між потенціалом технологій і практикою прийняття рішень. Метою статті є розробка теоретико-методичних засад та практичних рекомендацій щодо інтеграції нейромаркетингу та Data-Driven підходу в управлінні маркетинговими кампаніями в соціальних мережах для підвищення їх ефективності та точності прогнозування споживацької поведінки. Для досягнення мети узагальнено теоретичні підходи, систематизовано інструменти нейромаркетингу, розроблено концептуальну модель інтеграції, запропоновано методичний підхід до оцінювання ефективності та визначено практичні рекомендації. Дослідження базувалося на даних 12 рекламних кампаній для чотирьох підприємств упродовж першого півріччя 2025 року. Загальний обсяг вибірки – 48 600 унікальних користувачів Facebook та Instagram. Використано теоретичні методи (аналіз, синтез, систематизація), емпіричні (айтрекінг, кодування міміки, аналіз поведінкових даних), математико-статистичні (кореляційний аналіз, регресійне моделювання, t-критерій Стьюдента). Порівняльний аналіз засвідчив переваги інтегрованого підходу: CTR зріс на 34,2%, конверсія – на 27,6%, ROI – на 41,3% (p < 0,01). Нейромаркетинговий скринінг виявив розрив між декларованими вподобаннями та реальними реакціями: креатив з оцінкою 4,7 з 5 мав низьку емоційну валентність (0,23), а креатив з оцінкою 3,2 – високу (0,78). Інтегрована модель прогнозування знижує похибку віральності на 49,6%, конверсії – на 47,4%. Виявлено диференційований вплив стимулів на вікові групи: для 18-29 років ефективні динамічні креативи з гейміфікацією (0,82), для 30-45 – статусні стимули (0,76), для 45+ – структурований контент (0,71). Впровадження нейроскринінгу знижує CAC на 23,7%, перерозподіл бюджету – CPC на 16,2% та CPM на 12,8%. Чистий економічний ефект на одну кампанію (бюджет 500 тис. грн.) становить 150 тис. грн. Подальші дослідження передбачають впровадження ШІ для автоматизованої обробки нейроданих, розширення інструментарію (EEG, шкірно-гальванічна реакція), адаптацію моделі для e-комерції та дослідження етичних аспектів. Розроблені моделі можуть стати основою для програмного забезпечення автоматизації маркетингових кампаній.
маркетинг, соціальні мережі, нейромаркетинг, прогнозування, Data-Driven Marketing
Авторське право (c) 2026 Олена Юріївна Красовська, Олександр Олегович Петровський, Антон Олександрович Безлепкін (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ВПЛИВ ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ БІЗНЕС-ПРОЦЕСІВ НА ДЕТІНІЗАЦІЮ ЕКОНОМІКИ ТА ПІДВИЩЕННЯ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНОСТІ ПІДПРИЄМСТВ
Досліджено вплив цифрової трансформації бізнес-процесів на детінізацію економіки та підвищення конкурентоспроможності підприємств в умовах євроінтеграційних процесів. Узагальнено наукові підходи до трактування сутності поняття «бізнес-процес» та систематизовано основні підходи до його визначення. Запропоновано авторське трактування бізнес-процесу як структурованої сукупності взаємопов’язаних дій і операцій, спрямованих на трансформацію ресурсів у результати діяльності, що мають цінність для споживача, із забезпеченням прозорості, контрольованості та ефективності управління через використання цифрових технологій. Обґрунтовано авторську класифікацію бізнес-процесів підприємства, яка включає бізнес-процеси створення цінності, забезпечення діяльності, цифрової трансформації, забезпечення прозорості та детінізації, а також кібербезпеки й захисту даних. Розроблено концептуальну схему впливу цифрової трансформації бізнеспроцесів на детінізацію економіки та підвищення конкурентоспроможності підприємств, що відображає взаємозв’язок між автоматизацією бізнес-процесів, цифровізацією документообігу, використанням аналітики даних і штучного інтелекту, підвищенням прозорості економічної діяльності та формуванням конкурентних переваг. Проведено аналіз статистичних показників розвитку цифрового середовища в Україні, зокрема рівня доступу підприємств до мережі Інтернет, використання електронної торгівлі, хмарних технологій, ERP- та CRM-систем, технологій аналізу великих даних і штучного інтелекту. Встановлено, що цифровізація бізнеспроцесів сприяє автоматизації господарських операцій, підвищенню прозорості фінансових потоків, посиленню контролю за економічною діяльністю та скороченню можливостей для здійснення тіньових операцій. Практична цінність дослідження полягає у можливості використання запропонованих підходів під час розроблення програм цифрової трансформації підприємств та формування державної політики цифровізації і детінізації економіки.
цифрова трансформація, діджиталізація, штучний інтелект, бізнес-процеси, управління, детінізація економіки, конкурентоспроможність підприємств, стійкий розвиток
Авторське право (c) 2026 Тетяна Миколаївна Власюк, Ілля Гуринчук (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СТАЛИЙ МАРКЕТИНГ АГРОЛОГІСТИКИ УКРАЇНИ В УМОВАХ ESG-ТРАНСФОРМАЦІЇ ЕКСПОРТУ
Стаття присвячена дослідженню формування системи сталого маркетингу логістичних послуг агропромислового комплексу України в умовах трансформації європейського регуляторного середовища, посилення вимог CSRD/ESRS, дії Carbon Border Adjustment Mechanism та зростання очікувань інституційних покупців ЄС щодо верифікованого ESG-профілю постачальника. Метою статті є концептуальне обґрунтування моделі сталого маркетингу експортної агрологістики, що поєднує екологічну верифікованість, соціальну відповідальність і прозоре корпоративне врядування з прагматичними обмеженнями кризового економічного середовища. Методологічну основу склали методи системного, порівняльного і змістового аналізу, а також інституційний підхід до оцінки регуляторного тиску і вторинного впливу екосистеми покупців на маркетингові стратегії експортерів. На прикладі трансформації експортних коридорів агропродукції України (Шляхи солідарності ЄС, Дунайський коридор, Оновлений морський коридор) обґрунтовано, що ESG-орієнтація стає не комунікаційним додатком, а структурним елементом конкурентоспроможності. Окрему увагу приділено ризику «зеленого маніпулювання» (greenwashing) та принципам верифікації екологічних маркетингових заяв.
сталий маркетинг, агрологістика, експорт, ESG-звітність, зелена логістика, CSRD, greenwashing
Авторське право (c) 2026 Ігор Іванович Шкорина, Олександр Віталійович Ружинскас (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СТРАТЕГІЧНЕ УПРАВЛІННЯ ПОВОЄННИМ ВІДНОВЛЕННЯМ ТУРИСТИЧНОЇ ІНФРАСТРУКТУРИ НА ЗАСАДАХ СТАЛОГО РОЗВИТКУ ТА ПОВІЛЬНОГО ТУРИЗМУ
У статті досліджено повоєнне відновлення туристичної інфраструктури як керований процес сталого територіального розвитку, а не лише як відбудову пошкоджених об’єктів чи механічне відновлення довоєнних туристичних потоків. Актуальність теми зумовлена тим, що для України повернення туристичної активності після війни відбуватиметься нерівномірно й залежатиме від безпекових, соціальних, інфраструктурних, екологічних та управлінських чинників. Обґрунтовано, що швидке відновлення туризму, орієнтоване переважно на зростання кількості відвідувачів, може створити додаткові ризики для дестинацій, які ще не відновили соціальну, екологічну та інституційну стійкість. Доведено доцільність використання slow tourism як стратегічного підходу до повоєнного розвитку туристичних дестинацій. З цієї точки зору, slow tourism розглядається не лише як окремий туристичний продукт, а як управлінська логіка, що забезпечує поступове відкриття територій, регулювання інтенсивності відвідувань, підтримку локального бізнесу, довше перебування туристів, глибшу інтерпретацію культурної та природної спадщини, а також збалансовану взаємодію між відвідувачами й місцевими громадами. Методологічну основу дослідження становлять системний підхід, структурно-логічний аналіз, концептуальне моделювання та KPI-орієнтоване оцінювання. Запропонована управлінська логіка поєднує повоєнне відновлення, матрицю політик і систему показників результативності. Матриця політик охоплює регулювання доступу, попереднє бронювання, місцеві туристичні збори, управління сезонністю, розвиток локальних slow-маршрутів, участь громади та моніторинг. Окрему увагу приділено показникам, які дозволяють оцінювати економічну корисність туризму для громади, соціальну прийнятність, екологічне навантаження, якість туристичного досвіду та спроможність управління дестинацією. Наукова цінність статті полягає в трактуванні повоєнного відновлення туризму як поетапної трансформації дестинаційної системи, а не як повернення до попередніх моделей туристичного зростання. Практичне значення дослідження полягає у можливості адаптації запропонованого підходу органами місцевого самоврядування, організаціями управління дестинаціями та територіальними громадами під час розроблення стратегій повоєнного відновлення туризму, регіональних програм розвитку та планів управління туристичними дестинаціями.
стратегічне управління, повоєнне відновлення, туристична інфраструктура, сталий розвиток, повільний туризм, матриця політик, стійкість дестинацій
Авторське право (c) 2026 Лариса Володимирівна Оболенцева (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІНТЕГРОВАНА УПРАВЛІНСЬКА АРХІТЕКТУРА ЦИРКУЛЯРНОЇ БІОЕКОНОМІКИ В КОНТЕКСТІ СТАЛОГО РОЗВИТКУ
У статті обґрунтовано інтегровану управлінську архітектуру розвитку циркулярної біоекономіки в контексті сталого розвитку. Визначено, що циркулярна біоекономіка є багатовимірною системою, яка поєднує економічні, екологічні, технологічні та соціальні складові й потребує скоординованого управління на різних рівнях. Актуальність дослідження зумовлена необхідністю формування ефективних механізмів переходу до ресурсоефективної та низьковуглецевої моделі господарювання в умовах глобальних екологічних викликів, посилення кліматичних ризиків, технологічних трансформацій та реалізації стратегічних орієнтирів сталого розвитку. Метою дослідження є розроблення інтегрованої управлінської архітектури стимулювання розвитку циркулярної біоекономіки на основі поєднання інституційних, фінансових, економічних та ринкових інструментів впливу. У процесі дослідження використано системний підхід, методи структурнофункціонального аналізу, логічного узагальнення та багаторівневого моделювання управлінських взаємозв’язків. Запропонована архітектура охоплює міжнародний, національний, регіональний, галузевий та поведінковий рівні управління й включає етапи залучення, підтримки, стимулювання, масштабування та моніторингу. Встановлено, що ключову роль у процесі розвитку циркулярної біоекономіки відіграє система стимулювання, яка забезпечує трансформацію стратегічних цілей у практичні механізми реалізації біоекономічних ініціатив. Дослідженням визначено основні інструменти стимулювання розвитку циркулярної біоекономіки, серед яких системи сертифікації та біомаркування, зелені облігації, екологічне оподаткування, програми зелених закупівель, галузеві фонди підтримки циркулярних технологій, логістичні хаби для біоресурсів, механізми реверсної логістики та цифрові інструменти екопросвітництва. Обґрунтовано, що узгоджене використання управлінських інструментів сприятиме посиленню міжсекторальної взаємодії, активізації інвестиційної діяльності, формуванню моделей відповідального споживання та зниженню технологічних і фінансових бар’єрів розвитку. Практичне значення результатів дослідження полягає у можливості використання запропонованої управлінської архітектури при формуванні державної політики, регіональних програм та стратегій стимулювання циркулярної біоекономіки в Україні.
Авторське право (c) 2026 Марина Іванівна Яремова, Олена Сергіївна Кільніцька, Лариса Миколаївна Левківська (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ОСОБЛИВОСТІ ВІТЧИЗНЯНОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО СЕРЕДОВИЩА
У статті досліджено особливості інвестиційного середовища України в умовах воєнного стану, післявоєнного відновлення та євроінтеграції. Розкрито сутність інвестиційного середовища як сукупності економічних, інституційних, нормативно-правових, фінансових і соціально-політичних чинників, що визначають умови інвестиційної діяльності та інвестиційну привабливість країни. Визначено ключові особливості його функціонування, зокрема підвищені безпекові ризики, регіональну асиметрію інвестиційної активності, трансформацію інституційного середовища, обмежений доступ до фінансових ресурсів і зростання ролі міжнародної підтримки. Проведено порівняльний аналіз інвестиційного середовища до та після початку повномасштабної війни. Встановлено зміни в структурі інвестиційних потоків, галузевих пріоритетах і механізмах державної підтримки. Обґрунтовано необхідність удосконалення державної політики щодо забезпечення макроекономічної стабільності, захисту прав інвесторів, розвитку страхування воєнних ризиків та активізації міжнародного інвестиційного співробітництва. Доведено, що сучасне інвестиційне середовище України поєднує значні ризики та нові можливості, пов’язані з процесами відбудови, цифровізації та європейської інтеграції.
Авторське право (c) 2026 Олександр Васильович Левченко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІННОВАЦІЙНІ ПІДХОДИ ДО СТВОРЕННЯ СИСТЕМИ УПРАВЛІННЯ ПЕРСОНАЛОМ НА ВІТЧИЗНЯНИХ ПІДПРИЄМСТВАХ: КРИТИЧНА ОЦІНКА ТА СИНЕРГЕТИКА ПЕРСПЕКТИВ
У статті розглядаються сучасні інноваційні підходи до створення систем управління персоналом на вітчизняних підприємствах. Автори здійснюють критичний аналіз переваг інноваційних HR-технологій, що застосовуються з урахуванням особливостей українського бізнес-середовища та економіко-соціального контексту. Особлива увага приділяється впровадженню цифрових інструментів, таких як автоматизовані системи HR-аналітики, платформи для дистанційного навчання, а також методам адаптивного управління, що сприяють підвищенню мотивації, ефективності та лояльності персоналу. Авторами зроблено розгорнутий аналіз ролі синергетичних підходів, які дозволяють інтегрувати різнопланові управлінські практики у єдину систему, забезпечуючи збалансований розвиток підприємства та оптимізацію кадрового потенціалу. Запропоновано перспективні напрями розвитку систем управління персоналом з використанням кращих світових інноваційних технологій і методик, що базуються на принципах гнучкості, інтеграції та сталого розвитку. Результати дослідження можуть бути використані керівниками підприємств, HR-фахівцями, науковцями та практиками для підвищення конкурентоспроможності вітчизняних організацій через вдосконалення управління людськими ресурсами.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Юріївна Чаркіна, Віталій Віталійович Патока (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СТАЛІ ПРАКТИКИ У СФЕРІ ГОСТИННОСТІ ЯК ІНСТРУМЕНТ РОЗВИТКУ ЕКОЛОГІЧНОГО ТУРИЗМУ
У статті розглядаються сталі практики у сфері гостинності як інструмент розвитку екологічного туризму. Визначено ключові аспекти екологічних стандартів у готельному бізнесі. Проведено аналіз географічного розподілу сертифікованих готелів в Україні та їхньої належності до міжнародних готельних мереж, що дозволило оцінити рівень впровадження практик сталого розвитку у вітчизняному готельному секторі. Розглянуто українську систему екологічного маркування «Зелений журавлик», яка використовується для позначення продукції та послуг, що відповідають екологічним вимогам і мають зменшений негативний вплив на довкілля. Здійснено порівняння системи екологічного маркування «Зелений журавлик» та міжнародної сертифікації Green Key. Визначено організацію діяльності еко-готелів, які виступають перспективною моделлю розвитку сфери гостинності та одним із дієвих інструментів підтримки екологічного туризму. Запропоновано показники екологічності готелю.
Авторське право (c) 2026 Тетяна Володимирівна Марусей (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
БАЛАНСУВАННЯ ДАНИХ У НЕЙРОМЕРЕЖЕВИХ СИСТЕМАХ ВИЯВЛЕННЯ ФІНАНСОВОГО ШАХРАЙСТВА
У роботі досліджується проблема виявлення шахрайських банківських транзакцій в умовах критичного дисбалансу класів. Порівнюються чотири стратегії балансування навчальної вибірки: базова (без балансування), зважені класи, метод SMOTE та випадковий андерсемплінг. Класифікацію виконує нейронна мережа у формі багатошарового перцептрона (MLP). Запропоновано метрику зваженої ефективності виявлення (Weighted Detection Efficiency, WDE), що нормалізує якість моделі з урахуванням коефіцієнта дисбалансу класів і дозволяє коректно порівнювати методи балансування між собою. Результати експериментів показали, що найвище значення WDE демонструє базова модель без балансування, однак вона суттєво програє за повнотою за повнотою виявлення шахрайств. Оптимальним балансом між прецизійністю і повнотою характеризується метод SMOTE.
Авторське право (c) 2026 Гліб Валерійович Пекуровський, Єгор Валерійович Пекуровський (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ДИСТАНЦІЙНЕ ЗОНДУВАННЯ ТА МОНІТОРИНГ ЗЕМЛІ ЯК ІНСТРУМЕНТ ЕКОНОМІЧНОГО ПЛАНУВАННЯ, ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ ТА СТАЛОГО РОЗВИТКУ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД
У статті комплексно досліджено теоретико-методологічні та прикладні аспекти використання дистанційного зондування Землі (ДЗЗ) і систем геопросторового моніторингу в умовах цифрової трансформації публічного управління та переходу до моделі сталого розвитку територіальних громад. Обґрунтовано наукове значення геоінформаційного підходу як інструменту формування інтегрованого інформаційно-аналітичного середовища для підтримки управлінських рішень на локальному та регіональному рівнях. Проаналізовано сучасні технології супутникового спостереження, геоінформаційні системи (ГІС), цифрові геоплатформи, безпілотні літальні апарати, а також методи просторового аналізу й обробки великих масивів геоданих у контексті соціально-економічного прогнозування та стратегічного планування розвитку територій. Визначено, що застосування даних ДЗЗ забезпечує оперативне отримання об’єктивної, просторово прив’язаної та багатоспектральної інформації про стан природних ресурсів, земельного фонду, інфраструктури, екосистем і господарської діяльності, що суттєво підвищує якість моніторингу територіальних процесів. Особливу увагу приділено науковим підходам до інтеграції геопросторових даних у системи економічного планування, управління земельними ресурсами, містобудування, екологічного контролю та оцінювання ефективності використання територіального потенціалу громад. Розкрито можливості застосування ГІС-технологій для моделювання сценаріїв просторового розвитку, оцінки ризиків, виявлення диспропорцій у територіальному розвитку та оптимізації управління інфраструктурними об’єктами. Доведено, що поєднання інструментів ДЗЗ із цифровими платформами управління даними створює передумови для впровадження концепції «data-driven governance», у межах якої управлінські рішення базуються на оперативних аналітичних даних, результатах просторового моделювання та прогнозних оцінках. Встановлено, що інтеграція систем дистанційного моніторингу у діяльність органів місцевого самоврядування сприяє підвищенню прозорості та обґрунтованості управлінських рішень, ефективності використання бюджетних ресурсів, інвестиційної привабливості територій і результативності реалізації стратегій сталого розвитку. Обґрунтовано перспективність використання технологій ДЗЗ у контексті розвитку цифрових громад, формування геоаналітичних центрів управління територіями та створення єдиного просторового інформаційного середовища, інтегрованого з національними системами електронного врядування й моніторингу. Отримані результати підтверджують, що геопросторові технології стають важливим елементом сучасної цифрової економіки та інструментом підвищення адаптивності територіальних громад до екологічних, економічних і соціальних викликів.
Авторське право (c) 2026 Дмитро Сергійович Сопов, Надія Валеріївна Сопова, Дмитро Дмитрович Хайнус (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ТРАНСФОРМАЦІЙНІ ЗМІНИ МАТЕРІАЛЬНО-ТЕХНІЧНОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЗАКЛАДІВ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я УКРАЇНИ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ
У статті досліджено комплексні трансформаційні процеси у системі матеріально-технічного забезпечення (МТЗ) закладів охорони здоров’я України під впливом викликів воєнного стану. Актуальність роботи зумовлена безпрецедентними інфраструктурними втратами та необхідністю формування нової моделі медичної резильєнтності. Автором проаналізовано перехід від стратегії планового оновлення ресурсів до впровадження систем автономного життєзабезпечення, що базуються на децентралізації енергопостачання та супутникових технологіях зв’язку. На основі методологічних підходів науковців обґрунтовано роль адаптивного управління та цифрової логістики у мінімізації ризиків дефіциту критичних ресурсів. Виявлено структурні зміни у номенклатурі медичного обладнання з акцентом на засоби тактичної медицини та високотехнологічну реабілітацію. Сформульовано пропозиції щодо модернізації МТЗ на засадах концепції «Build Back Better», що передбачає створення енергоефективної та мобільної мережі медичних закладів. Результати дослідження можуть бути використані при розробці стратегій післявоєнного відновлення національної системи охорони здоров’я.
Авторське право (c) 2026 Вікторія Валентинівна Хмурова (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ОЦІНКА ЕФЕКТИВНОСТІ ВПРОВАДЖЕННЯ МЕТОДІВ ШІ В СИСТЕМУ УПРАВЛІНСЬКОГО ОБЛІКУ
У статті запропоновано методичні підходи до оцінки ефективності впровадження моделей штучного інтелекту в систему управлінського обліку підприємств роздрібної торгівлі. Основну увагу приділено витратній складовій такого впровадження та її обліковому відображенню. Обґрунтовано, що використання ШІ-моделей для прогнозування продажів сприяє підвищенню якості управлінських рішень, оптимізації запасів, зменшенню втрат і переходу до проактивного управління. Визначено основні групи витрат, пов’язаних із впровадженням ШІ, зокрема витрати на персонал, хмарну інфраструктуру, обробку й зберігання даних, розробку, інтеграцію та супровід моделей. Запропоновано підхід до їх групування на поточні та інвестиційні з подальшим відображенням у системі аналітичних рахунків управлінського обліку. Розглянуто особливості оцінювання економічного ефекту, що проявляється через підвищення точності прогнозування, зменшення списань, скорочення дефіциту товарів і прискорення підготовки управлінської звітності. Практичне значення результатів полягає у формуванні підходу до прозорого управління витратами на аналітичні технології та обґрунтування рішень щодо подальшого впровадження ШІ.
Авторське право (c) 2026 Марія Михайлівна Шигун, Віктор Олександрович Фурда (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІНФРАСТРУКТУРНА ДИПЛОМАТІЯ ЯК ІНСТРУМЕНТ СТАЛОГО РОЗВИТКУ: ГЕОПОЛІТИЧНИЙ ВИМІР
У статті досліджується феномен інфраструктурної дипломатії та її інструментальне значення як засобу сталого розвитку в умовах геополітичного впливу та стратегічної конкуренції між провідними світовими акторами. Проаналізовано еволюцію геополітичної думки від класичних територіальних концепцій Маккіндера, Мехена та Спікмена до сучасного «інфраструктурного повороту», в якому контроль над зв’язністю стає визначальним виміром міжнародного впливу. Розглянуто чотири ключові глобальні ініціативи: китайський «Пояс і шлях» (BRI), ініціативу ЄС «Глобальний портал» (Global Gateway), Blue Dot Network (BDN) і Партнерство глобальної інфраструктури та інвестицій (PGII), що просуваються США та її союзниками. Здійснено порівняльний аналіз цих ініціатив за критеріями фінансового обсягу, типу фінансування, нормативних умов, швидкості реалізації та геополітичних цілей. Обґрунтовано, що сучасна інфраструктура функціонує як механізм формування довгострокових залежностей, стандартизації та проєкції м’якої сили. Окремо розглянуто значення ініціативи Global Gateway для України в контексті відбудови та євроінтеграційного курсу.
Авторське право (c) 2026 Микита Андрійович Сімонов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ФАКТОРИ ФОРМУВАННЯ МОДЕЛІ РЕІНТЕГРАЦІЇ ТИМЧАСОВО ОКУПОВАНОГО КРИМУ
У статті досліджено фактори, що визначають особливості формування реінтеграційної моделі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим. Зʼясовано, що реінтеграція за своєю природою є багатовимірною та охоплює безпекові, політико-інституційні, соціально-демографічні, економічні, інформаційно-комунікаційні та міжнародно-політичні аспекти. Досліджено, що окреслені фактори вибудовують комплексну взаємозалежну систему та не функціонують ізольовано. Обґрунтовано, що в межах аналізованих напрямків, базовою передумовою їх реалізації є безпековий компонент. Визначено специфіку кримського контексту, що проявляється у високому рівні мілітаризації Чорноморського регіону, суттєвих демографічних трансформаціях та тривалості інформаційної ізоляції та спотворення суспільної свідомості пропагандою. Запропоновано ієрархічний підхід до систематизації факторів реінтеграції, який відображає їх послідовність та рівень впливу на реалізацію державної політики. У підсумку доведено необхідність комплексного підходу до формування державної політики реінтеграції з урахуванням як внутрішніх, так і зовнішніх чинників на прикладі міжнародних кейсів, а також висвітлено ключові вектори та інструменти забезпечення стійкості реінтеграційних процесів.
Авторське право (c) 2026 Олексій Ігорович Янін (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ТЕОРЕТИЧНІ ПІДХОДИ ДО ВИЗНАЧЕННЯ ПОНЯТТЯ «ЕКСПОРТООРІЄНТОВАНИЙ РОЗВИТОК»
У статті досліджено теоретичні підходи до визначення сутності категорії «експортоорієнтований розвиток підприємства» в умовах глобалізації, посилення міжнародної конкуренції та структурних трансформацій економіки. Обґрунтовано актуальність формування експортоорієнтованої моделі розвитку як важливої передумови забезпечення конкурентоспроможності підприємств і економічної стійкості України в умовах воєнного стану та післявоєнного відновлення. Узагальнено основні наукові підходи до трактування поняття «розвиток», зокрема системний, структурний, ресурсний, процесний та еволюційний. Досліджено взаємозв’язок між категоріями «розвиток підприємства», «експортоорієнтоване підприємство», «експортоорієнтоване підприємництво» та «експортоорієнтований розвиток». Встановлено, що більшість існуючих трактувань експортоорієнтованого підприємства характеризують переважно результат зовнішньоекономічної діяльності, тоді як процес формування експортної спроможності залишається недостатньо дослідженим. Запропоновано авторське трактування категорії «експортоорієнтоване підприємництво» як цілеспрямованої підприємницької діяльності, що базується на стратегічній орієнтації на зовнішні ринки та системному формуванні конкурентних переваг. Обґрунтовано авторський підхід до визначення поняття «експортоорієнтований розвиток підприємства» як безперервного процесу якісних і кількісних змін, спрямованих на формування експортного потенціалу, адаптацію до міжнародного середовища та забезпечення довгострокової міжнародної конкурентоспроможності. Практичне значення результатів полягає у можливості використання запропонованих підходів при формуванні механізмів управління експортоорієнтованим розвитком підприємств і розробці стратегій виходу на зовнішні ринки.
Авторське право (c) 2026 Валерія Юріївна Бондар (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
РЕПУТАЦІЙНА СТІЙКІСТЬ БІЗНЕСУ В УМОВАХ ВОЄННИХ ВИКЛИКІВ: ESG-ПІДХІД ТА УКРАЇНСЬКИЙ ДОСВІД
У статті досліджено роль репутаційної стійкості бізнесу в умовах воєнних викликів та обґрунтовано значення ESG-підходів як інструменту її формування. Узагальнено український досвід функціонування бізнесу в період повномасштабної війни та визначено основні практики забезпечення репутаційної стійкості, серед яких підтримка працівників, участь у гуманітарних та соціальних ініціативах, розвиток партнерств із громадами, прозорі кризові комунікації. Запропоновано авторську модель репутаційної стійкості бізнесу (Business Reputation Resilience Model – BRRM), яка відображає взаємозв’язок між ESG-практиками, репутаційним капіталом, репутаційною стійкістю та результатами діяльності підприємства. Обґрунтовано доцільність використання запропонованого підходу під час формування корпоративних стратегій сталого розвитку, підвищення економічної безпеки та адаптації бізнесу до умов повоєнного відновлення й європейської інтеграції.
Авторське право (c) 2026 Алла Григорівна Зінченко, Костянтин Вікторович Лагунов, Максим Володимирович Олійник (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
УПРАВЛІННЯ ВИРОБНИЧИМИ ПРОЦЕСАМИ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА В УМОВАХ РОЗВИТКУ ВІДНОВЛЮВАНОЇ ЕНЕРГЕТИКИ
Сільське господарство – це галузь економіки, яка споживає велику кількість різноманітних ресурсів. Енергетичні ресурси відіграють у цьому значну роль. Крім того, сталий розвиток та функціонування сільськогосподарських підприємств потребують безперервного енергопостачання. Сільськогосподарські будівлі, теплиці, кормосховища та багато інших установок споживають величезну кількість енергії. Освітлення, опалення та різні технологічні процеси на різних етапах виробництва потребують постійного енергопостачання. Хоча підприємства агропромислового комплексу не вважаються такими, що мають безперервний виробничий цикл, що вимагає безперервного енергопостачання, відсутність такого постачання негативно впливає на їхню ефективність. В останні десятиліття багато фермерських господарств намагалися замінити традиційні джерела енергії альтернативними джерелами енергії на певних етапах виробництва. Це зумовлено як прагненням до енергетичної незалежності, так і вигідним використанням доступних ресурсів. Економічна доцільність використання альтернативних джерел енергії залежить від уникнення витрат на доставку палива та незалежності від централізованих енергомереж. У цьому контексті відновлювальна енергетика набуває особливого значення. В Україні ринок відновлювальної енергетики розвинений недостатньо через традиційну залежність від викопного палива та ядерної енергетики. Однак відновлювальна енергетика може бути особливо корисною у віддалених регіонах країни, оскільки вона спрощує логістику та сприяє економічному розвитку. Масштаби збитків у сільському господарстві значно залежать від типу та розміру підприємства. Великі тваринницькі та птахоферми можна порівняти з промисловими компаніями за рівнем споживання електроенергії та складністю їхніх електричних систем. Крім того, погіршення якості електроенергії призводить до перебоїв у постачанні сільськогосподарських споживачів.
Авторське право (c) 2026 Денис Сергійович Сметан (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
СУЧАСНИЙ МІЖНАРОДНИЙ ПОРЯДОК: СУТНІСТЬ, КРИЗА, АЛЬТЕРНАТИВИ
У статті досліджуються сутність сучасного міжнародного порядку, причини та прояви його кризового стану, а також можливі альтернативи. Встановлено, що після Другої світової війни сформувався так званий «ліберальний міжнародний порядок», що спирався на поєднання американського лідерства, багатосторонніх міжнародних інститутів, відкритої економіки та солідарності ліберальних демократій. Проаналізовано основні причини та прояви його кризи та занепаду у перші десятиліття ХХІ ст., серед яких зміна глобального балансу сил, піднесення нових центрів впливу, негативні наслідки гіперглобалізації, зростання націоналізму і популізму, нездатність міжнародних інститутів реагувати на нові виклики. Розглянуто можливі сценарії трансформації сучасного міжнародного порядку в контексті тенденції до поляризації та перерозподілу сил у світовій політиці.
Авторське право (c) 2026 Сергій Вікторович Шуляк, Олег Вікторович Морозов (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
АНАЛІТИЧНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АУДИТУ ЯК ІНСТРУМЕНТА УПРАВЛІННЯ ВИРОБНИЦТВОМ ТА ЕКСПОРТОМ ПРОДУКЦІЇ РОСЛИННИЦТВА
У статті досліджено теоретичні та практичні аспекти аналітичного забезпечення аудиту у сфері виробництва та експорту продукції рослинництва в умовах сучасної геополітичної ситуації. Проаналізовано ключові аналітичні процедури, які доцільно застосовувати при проведенні аудиту в даній галузі, запропоновано системний підхід до формування аналітичного забезпечення аудиту як інструменту управління. Розглянуто вплив воєнного стану в Україні на функціонування аграрного сектору. Досліджено наслідки впливу воєнного конфлікту в регіоні Близького Сходу на імпорт пестицидів та хімічних засобів, а також глобальну собівартість та якість продукції рослинництва. Визначено ключові показники аудиту витрат на засоби захисту продукції рослинництва. Важливим аспектом статті є дослідження ризиків аудиту експортних операцій шляхом аналізу експорту зернових з України у 2021-2025 рр. Досліджено вплив трансформації логістичних маршрутів та скорочення обсягів експорту на оцінку ризиків для цілей аудиту зовнішньоекономічної діяльності агропідприємств.
Авторське право (c) 2026 Каріна Олександрівна Назарова, Тетяна Юріївна Копотієнко, Віталій Іванович Лисий (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІНВЕСТИЦІЙНА ДІЯЛЬНІСТЬ БАНКІВ НА ФОНДОВОМУ РИНКУ УКРАЇНИ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ ТА ФІНАНСОВОЇ НЕСТАБІЛЬНОСТІ
У статті розкрито економічну сутність інвестиційної діяльності банків та визначено їх роль як інституційних інвесторів на ринку капіталу. Проаналізовано динаміку активів банківської системи, кредитного портфеля та вкладень у цінні папери у 2020-2025 рр. Встановлено, що в умовах воєнного стану відбулося суттєве зростання обсягів інвестиційної діяльності банків та зміна структури їх активних операцій. Доведено, що вкладення у цінні папери стали одним із ключових напрямів розміщення банківських ресурсів і в окремі роки перевищували обсяги кредитування клієнтів. Виявлено основні проблеми розвитку інвестиційної діяльності банків, серед яких висока концентрація вкладень у державні цінні папери, недостатній розвиток корпоративного сегмента фондового ринку, ефект витіснення кредитування реального сектору економіки та збереження значних воєнних ризиків. Обґрунтовано перспективні напрями підвищення ефективності інвестиційної діяльності банків, які передбачають диверсифікацію інвестиційних портфелів, розвиток ринку корпоративних цінних паперів, залучення іноземних інвесторів та активізацію цифровізації ринку капіталу.
Авторське право (c) 2026 Ростислав Степанович Сорока (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ВИКЛИКИ ПРИКОРДОННИХ ГРОМАД У ВОЄННИЙ ЧАС В УКРАЇНІ: СПРИЯННЯ СОЦІАЛЬНИМ ЗМІНАМ ТА СОЦІАЛЬНОМУ ДОБРОБУТУ ЧЕРЕЗ SERVICE LEARNING
Стаття присвячена аналізу ключових викликів розвитку прикордонних територіальних громад Чернігівської області в умовах повномасштабної війни. Результати аналізу становлять емпіричне та концептуальне підґрунтя для розробки й впровадження моделі Service Learning як інструменту соціальних змін і зміцнення соціального добробуту. Емпіричну базу дослідження становлять результати фокус-групових інтерв’ю та напівструктурованих глибинних інтерв’ю з 120 представниками чотирьох груп стейкхолдерів: органів місцевого самоврядування, громадського сектору, приватного сектору та закладів освіти у п’яти громадах регіону: Чернігівській, Городнянській, Ніжинській, Прилуцькій та Корюківській. За результатами дослідження ідентифіковано шість системних викликів: безпекова нестабільність та критичні інфраструктурні обмеження; демографічне скорочення та втрата людського капіталу; структурний кадровий дефіцит та трансформація локальних ринків праці; економічна нестабільність та фінансова залежність громад; психосоціальна вразливість населення; інституційна фрагментація та слабкість міжсекторальної взаємодії. Встановлено, що інтенсивність і конфігурація викликів диференціюються залежно від територіального розташування та інституційної спроможності громади. Обґрунтовано, що комплексне осмислення зазначених викликів формує підґрунтя для цілеспрямованого застосування методології Service Learning як освітнього інструменту, здатного зміцнювати міжсекторальні зв’язки, розвивати практичні компетентності молоді та сприяти сталому відновленню громад.
Авторське право (c) 2026 Анна Вікторівна Вербицька (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ІНТЕГРАЦІЯ РИЗИК-ОРІЄНТОВАНОГО ПІДХОДУ У ПРОЄКТНИЙ МЕНЕДЖМЕНТ МІЖНАРОДНИХ ІНВЕСТИЦІЙНИХ ПРОЄКТІВ
Актуальність дослідження зумовлена необхідністю підвищення ефективності управління міжнародними інвестиційними проєктами в умовах воєнної нестабільності, глобалізації та цифрової трансформації. Традиційні підходи до ризик-менеджменту розглядають його як допоміжний інструмент, що не відповідає сучасним викликам. Метою статті є теоретичне обґрунтування та розробка концептуальних засад інтеграції ризик-орієнтованого підходу в управлінні міжнародними інвестиційними проєктами. Узагальнено теоретичні підходи до управління ризиками, визначено специфічні ризики міжнародних інвестиційних проєктів (странові, регуляторні, валютні, соціокультурні). Розроблено концептуальну модель інтеграції ризик-орієнтованого підходу, що охоплює стратегічний, тактичний, операційний рівні та рівень зворотного зв’язку на всіх фазах життєвого циклу проєкту. Обґрунтовано роль цифрових технологій (штучний інтелект, великі дані, хмарні платформи) як інструментальної основи реалізації підходу. Запропоновано механізми реагування на ризики: фінансове хеджування, страхування політичних ризиків (MIGA, ЕКА), контрактні методи (EPC, BOT, державно-приватне партнерство) та створення резервів із страховими надбавками. Розроблено п’ятирівневу модель зрілості ризик-менеджменту для міжнародних інвестиційних проєктів. Встановлено, що інтеграція ризик-орієнтованого підходу дозволяє знизити необхідну премію за ризик, підвищити розрахункову NPV проєкту та стабільність грошових потоків. Підтверджено, що застосування стратегічного планування для управління ризиками знижує кількість критичних затримок на 20%. Виявлено бар’єри впровадження (культурні відмінності, проблеми з даними, конфлікт інтересів) та запропоновано шляхи їх подолання. Обмеження дослідження пов’язані з відсутністю емпіричної верифікації на конкретних проєктах та унікальністю українського воєнного контексту. Ризик-орієнтований підхід має розглядатися не як допоміжний інструмент, а як системоутворююча основа управління міжнародними інвестиційними проєктами. Його впровадження сприяє підвищенню інвестиційної привабливості, стабільності та адаптивності проєктів. Перспективи подальших досліджень включають емпіричну верифікацію моделі, розробку методики оцінки ROI ризик-менеджменту та адаптацію підходу для різних галузей економіки.
управління проєктами, ризики, проєктний менеджмент, прямі іноземні інвестиції, міжнародні проєкти
Авторське право (c) 2026 Світлана Володимирівна Капітанець, Алла Володимирівна Кваско, Артур Петрович Зінов’єв (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
ЦИФРОВІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ ЯК СТРАТЕГІЧНА ІНФРАСТРУКТУРА ДЛЯ СТІЙКОГО РОЗВИТКУ ОРГАНІЗАЦІЇ
Інтеграція цифрових бізнес-систем у корпоративну стратегію стала необхідною умовою досягнення сталого розвитку. Сучасні компанії стикаються з безпрецедентним тиском: необхідно одночасно підвищувати операційну ефективність, виконувати екологічні, соціальні та управлінські (ESG) цілі, а також зміцнювати відносини зі стейкхолдерами. При цьому ініціативи зі сталого розвитку часто залишаються відокремленими від основної діяльності підприємства, а іноді навіть перешкоджають досягненню цілей сталого розвитку, що обмежує їхню ефективність. Мета статті – дослідити, як цифрові бізнес-системи виконують функцію стратегічної інфраструктури, що дозволяє підприємствам впроваджувати практики сталого розвитку через системний вимір, автоматизацію процесів та оптимізацію в реальному часі. Дослідження ґрунтується на синтезі сучасних наукових публікацій з питань цифрової трансформації, сталого розвитку та корпоративних інформаційних систем. Проаналізовано конкретний внесок сучасних ERP- та CRM-платформ в управління сталістю, а також представлено покрокову дорожню карту впровадження. Цифрова трансформація та сталий розвиток є взаємопідсилюючими процесами, що утворюють цикл «подвійної трансформації». Сучасні ERP-системи забезпечують чотири критичні можливості: інтегровану архітектуру даних (усунення інформаційних «силосів»), моніторинг у реальному часі на основі IoT, автоматизоване управління відповідністю вимогам (комплаєнс) та прогностичну аналітику. CRM-платформи доповнюють ці функції шляхом систематичного управління відносинами із зовнішніми стейкхолдерами. Порівняльний аналіз демонструє суттєві переваги сучасних систем над застарілими Legacy-рішеннями. На основі моделі Bain & Company запропоновано шестиетапний план впровадження, що включає: діагностику готовності, стратегічне планування з двома часовими горизонтами, перерозподіл ресурсів, модульне впровадження через пілотні проєкти, соціотехнічну інтеграцію та системне узгодження всіх організаційних підсистем. Дослідження підтверджує, що цифрові бізнес-системи є фундаментальною інфраструктурою для операціоналізації сталого розвитку в організаціях. Інтеграція ERP та CRM із ESG-цілями дозволяє досягати вимірного прогресу одночасно за чотирма напрямами: операційна ефективність, екологічна результативність, залучення стейкхолдерів та прозорість управління. Для практиків ключовим висновком є те, що сталість не можна ефективно управляти як окремою функцією – її необхідно вбудовувати безпосередньо в основні бізнес-процеси та інформаційні системи. Подальші дослідження мають зосередитися на кількісному вимірюванні зв’язку між конфігурацією цифрових систем та конкретними ESG-результатами, а також на вивченні бар’єрів впровадження в малих та середніх підприємствах.
Авторське право (c) 2026 Михайло Ігорович Акулін, Андрій Валерійович Котлик, Олександр Олександрович Петренко (Автор) https://creativecommons.org/licenses/by/4.0