ПРУДЕНЦІЙНА ПОЛІТИКА БАНКІВ У ФІНАНСУВАННІІННОВАЦІЙНОГО РОЗВИТКУ ЕКОНОМІКИ - Завадська, Діана Володимирівна (Актуальні проблеми сталого розвитку, 2026)
У статті обґрунтовано науковий підхід до пруденційної політики банків як інституційного режиму, що поєднує стримування системного ризику з підтримкою якісного фінансування інноваційного розвитку економіки. Актуальність дослідження зумовлена потребою України у повоєнному відновленні, технологічній модернізації, розвитку енергоефективних і цифрових проєктів, а також поглибленні інтеграції до європейського фінансового простору за умов воєнних ризиків і посилення регуляторних вимог. Розкрито взаємозв’язок макропруденційної політики, мікропруденційного нагляду, цифрової операційної стійкості, ESG-ризиків та участі банків в інноваційно орієнтованому кредитуванні. Систематизовано регуляторні підходи BCBS, ESRB, EBA та Національного банку України до фінансової стабільності, цифрових ризиків, операційної стійкості й ESG-орієнтованого управління ризиками. У статті запропоновано авторську модель координації пруденційних інструментів у системі фінансування інноваційного розвитку. Модель поєднує стабільність банківського сектору, контроль системних ризиків, цифровий та ESG-виміри нагляду, а також розширення продуктивного кредитування. Особливу увагу приділено тому, що фінансова стабільність не повинна трактуватися як самодостатній кінцевий результат пруденційної політики, а має розглядатися як передумова формування кредитного потенціалу банків для підтримки технологічних, енергоефективних, цифрових і модернізаційних проєктів.На основі даних НБУ здійснено індикаторну оцінку результативного блоку моделі. Оцінка охоплює динаміку показників банківського сектору України у 2018–2025 рр. та додаткові структурні індикатори за 2025 р. Результати показали, що у 2024–2025 рр. банківський сектор України продемонстрував ознаки якіснішого кредитного відновлення. Це проявилося у зростанні кредитів суб’єктам господарювання та МСП, зниженні ризикового навантаження кредитних портфелів, поліпшенні якості активів, швидшому зростанні довших кредитів, посиленні ринкової складової кредитування та збереженні капітальної стійкості. Водночас у статті наголошено, що отримані результати слід трактувати як індикаторну оцінку моделі, а не як повну економетричну перевірку всіх її пруденційних, цифрових, ESG та координаційних вимірів.